The best movies with RETAiL subs from BiO Only at www.HoundDawgs.org
...at du er for dum til at forstå.
Spar mig for forelæsningen. Hvorfor sende en epidemiolog ud i rummet?
-Det betyder ikke noget nu. -Jo, for mig.
Det betyder noget, at den eneste anden person her er sindssyg!
Protokol 214 forklarer procedurerne for, når du bliver sindssyg.
Det er kompliceret! Du bliver nødt til at forstå!
-Du opfører dig sindssygt! -Nej!
Hvad skal du med den der?
Hvad fanden er det her?
Jeg ejer halvdelen af bilen, og jeg skal bruge den på søndag.
Det er din skyld, Alice. Du bad mig fortælle det til ham.
-Hør her, jeg tager bilen på søndag! -Jeg tager den på søndag.
Okay, I skal ikke skændes om det. Løs det.
Hvordan?
Harold, se hvad jeg fandt.
Okay, hvis det er fair, accepterer jeg det.
Standardudstyr. Indgår i al flyudrustning.
Synes du ikke, det er lidt unødvendigt i vores tilfælde?
Vent! Hvorfor skal jeg have bilen mandag, tirsdag...
Standardudstyr.
Jeg tager bilen fem dage. Du får to dage, onsdag og torsdag.
-Ralph! -Du skal ikke blande dig!
Jeg tror, vi er tæt på.
Så langt ude i det sorte. Vi kan næsten intet se.
Er det gået op for dig, at vores afstand er relativt voksende?
Det giver ingen mening.
Hvordan skal jeg forklare det?
Det er ligesom et af de der matematikproblemer.
Hvis tog A kører østpå med 137 km/h-
-og tog B også kører østpå med 137.000 km/t.
Hvornår indhenter tog A så tog B?
Du får ingenting gratis i denne verden. Du må kæmpe for det.
Hele mit liv har jeg kæmpet. For alt, hvad jeg har. Kæmpe, kæmpe.
Du må have tabt mange kampe.
Jeg må finde på et navn til ungen.
Stadig ligeud?
Stadig borte?
Godnat, løjtnant.
Harold?
Hvad fanden var det?
Harold?
Hvad skete der?
Harold!
Fandens også, Harold!
Det er dig, der irriterer mig.
Jeg ved det godt. Jeg har set den før. Han tror, at hans ven er død-
-men han sover bare.
Han tager præstekjole på og begynder at give ham den sidste olie.
Da fjolset vågner, flipper han ud, fordi han tror, at han skal dø.
Du vågner ikke.
Red sagde, at alle er som mig dernede. Baby, du er fantastisk.
Hvor træls.
Du kommer ikke tilbage.
Det er det, jeg spørger dig om!
Hvordan virker det her?
Spørgsmål: Afstand til universets ydre? System: Afstand ukendt.
Spørgsmål: Afstand til jorden? System: Afstand ukendt.
Stadig ligeud.
Stadig borte.
Ligeud og borte.
-Har det noget at gøre med farven? -Nej. Hold det lavt og jævnt.
Må jeg ikke bruge to hænder? Det her er godt, jeg ligner en statue.
Og nu til noget mindre tungt stof.
Lidt tid efter den modige opsending af ISRA 88-
-fortsætter dr. Abe Richardson og oberstløjtnant Harold Richards-
-deres rejse gennem rummet.
Med os i aften, via to satellitter-
-dr. Abe Anderson og oberstløjtnant Harold Richards.
Mine herrer, velkommen. Fortæl os, hvordan I har det.
Hej, mr. Westin. Jeg har det storartet. Tak, fordi De spørger.
Godt. Så, efter alle de år, hvordan fordriver I tiden?
Et sekundært formål med vores mission-
-var at observere effekten af vægtløshed på biens flyvemønster.
Bierne døde for nylig, så vores resultater er ufyldestgørende.
Derudover har vi en harddisk fuld af gamle TV-programmer.
Vi havde en flippermaskine, men den... gik i stykker.
Okay, et spørgsmål til...
Undskyld, vil De gentage det? Vi har lidt forstyrrelser her.
Noget tegn på jeres hovedformål? Noget tegn på universets ende?
Nej. Vi tror, der går rigtig lang tid, før vi ser enden på det.
Det eneste tegn vi kan forudsige, der vil opstå før vores destination, er-
-at alle stjerner bliver usynlige.
Selv når det sker, har vi ingen anelse om, hvor lang vores rejse bliver.
Det lyder interessant. Jeg tror, tiden er gået.
Tak fordi, I var med os.
Vi ønsker jer en sikker og succesfuld rejse. Godnat.
Over den blå linje? Har det noget at gøre med farven?
-Nej. Hold det lavt og jævnt. -Må jeg ikke bruge to hænder?
Det her er godt, jeg ligner en statue.
Okay, lidt...
Mine herrer, velkommen. Fortæl os, hvordan I har det.
Hej, mr. Westin. Jeg har det storartet. Tak, fordi De spørger.
Godt. Så, efter alle de år, Hvordan fordriver I tiden?
-Følg oftalmoskopet. -Okay.
I er ligesom Lewis og Clark.
General Christie vil gerne have klarlagt et par ting.
Jeg er mest nysgerrig i forhold til multiverset.
Først og fremmest vil han takke jer.
Dit mod er ærværdigt.
Din deltagelse i missionen er både strategisk og nødvendig...
Det er altid mulighed for kosmisk usikkerhed.
Han vil alligevel minde dig om, at du stadig er en helt almindelig borger.
Som videnskabsofficer har du ingen militær autoritet-
-eller repræsenterer dette land, kontinentet, eller planeten.
Du må heller ikke agere som repræsentant for USAs regering.
Universet er mere endeligt, end vi først troede.
Jeg troede, det kunne bøjes ud som en trompetmunding-
-eller spredes ud som vandet fra en slange.
Du følger militære regler. Alle dokumenter går via general Christie-
-før de publiceres. Ifølge stykke J-215-B...
Undervurder ikke fiktiv realisme.
USAs militær har redigeringsret på alle publikationer.
Inklusiv, men ikke begrænset til, alle nyhedsmedier, tidskrifter og aviser.
Vi opererer med teoretiske tal her, Abe. Det ligger ud over fantasien.
Mener vi, at dine opdagelser skader landet, kontinentet eller planeten-
-vil de blive hemmeligstemplet. Her er dine fratrædelseserklæring.
Ja? Ja. Doktor.
-Anderson. Dr. Abe Anderson. -Ja, dr. Abe Anderson.
Jeg håber, de fleste af jer har læst dr. Andersons afhandling-
-"Ålens elektricitet". En forbløffende publikation.
Kom! Kom herned.
Denne mission er den mest avancerede af sin slags.
Vi har indsamlet bemærkelsesværdige data, og vi er ikke i rummet endnu.
Men...er dataene ikke teoretiske? Det virker til at være for tidligt.
Lige præcis, doktor. Vi har endnu kun teorier og hypoteser.
Dette er vor verdens største abstrakte spørgsmål-
-og vi har en chance for at få et fysisk svar.
-Det virker bare som en unødig risiko. -Det er en risiko, vi bør løbe.
Det er vist på tide at præsentere oberstløjtnant Harold Richards.
Militæret nævnte noget om lige dele hjerne og muskler-
-så oberstløjtnant Richards bliver pilot på vores mission.
Med vores viden og disse to mænds mod-
-kan vi nå alle afstande og finde alle svar.
Sammen vil vi gøre fremskridt, som Kennedy sagde.
Ikke fordi det er let... men fordi det er svært.
Der er meget at diskutere.
Abe, du skal have genopfrisket din matematik.
Og Harold, vi bliver nødt til at diskutere din protokol.
-Du har en ph.d. i havbiologi? -Ja.
Du vil opleve at det at flyde i rummet, minder om at flyde i havet.
-Han er besvimet. Giv mig saltet. -Antageligt stress.
Skriv venligst dokumenterne under, sir.
Hvad er dit efternavn?
Jeg må tage højde for hans lave stressniveau.
Tak, doktor. Dit land takker dig.
Kom så, oberstløjtnant. Du har glemt, hvordan man løber.
En dag i militæret er som en dag i Tivoli, bare uden candyfloss.
-Hvad er der med bløddyret? -Han besvimede under undersøgelsen.
Richards, velkommen. Vi gennemgår lige det videnskabelige.
De skal underskrive nogle papirer senere, oberstløjtnant.
Du skal stramme dig lidt an. Vi udsættes for 3 eller 4 G i starten.
-Jeg har aldrig været fysisk stærk. -Du er okay.
Men det bliver hårdt i starten.
Lad mig se jer to. Lad mig se rummændene.
Besvimede han igen?
Funktionsfejl
-Det der bliver så irriterende. -Det går lettere, når det automatiseres.
Når ting holder op med at fungere... Indimellem må man gøre det selv.
Jeg så en video engang, hvor en elektrisk ål dræbte en alligator.
Ålen svømmer hen til alligatoren og ligesom driller den.
Indtil alligatoren sætter tænderne i ålen.
Sekunder senere opdager man, at alligatoren ikke er i kontrol længere.
Alligatoren går i krampe. Hvorefter den holder op.
Har du et problem med, at jeg fodrer dem? De lader til at kunne lide det.
Det ligner dig bare ikke. Ikke at følge reglerne.
Din begravelse.
Hvor er min godtgørelse på fem dollar?
Brug dine egne penge, ellers får du ingen godtgørelse.
Jeg har ingen penge! Du sagde, at jeg ville få fem dollar af dig.
Jeg betalte tandlægeregningen med dine fem dollar.
Hvor godt. Du lever.
Stum, men levende.
Hvad mener du med det?
Han siger den replik hele tiden, men slår hende aldrig.
Nu kommer naboen.
Ved du, hvad de der ting gør?
Den der knap du lige trykkede på. Hvad gør den?
-Det er lige meget. -Jeg forstår.
Skibet skal flyve. Jeg skal flyve skibet.
Nej, det behøver du ikke.
Alt, er automatiseret. Hvorfor tror du ikke, at skibet flyver sig selv?
Hvorfor skulle de overlade det til dig?
-Lad være med at trykke på den! Nej! -Hvad snakker du om?
Lad os se, hvad der sker.
Det er ikke kun et regelbrud. Jeg vil heller ikke vide, hvad der sker.
-Det er godt for dig. Risiko er godt. -Hold kæft.
Du laver intet. At du indser, at du er nytteløs, betyder ikke, at jeg er det.
Jeg flyver skibet!
Du slog mig.
Du trykkede ikke på knappen.
Vi bevæger os endnu.
Intet af det her betyder noget.
Alt, er forprogrammeret. Vi flyver gennem rummet og standser aldrig.
Vi gør de samme ting om og om igen.
Og vi ændrer ikke på noget.
Spørgsmål: Skal jeg trykke på knapperne?
Hvad har du gjort?
Hvor har du gemt sardinerne?
Jeg sendte dem ud i rummet.
Du har allerede slået mig.
Må jeg bede om alles opmærksomhed.
Jeg ved godt, at historiebøgerne vil skrive om tomandsmissionen-
-til universets ende.
Men vi vil gerne være sikre på, at I alle ved,-
-at det sker på grund af jeres bidrag og hårde arbejde.
Det er det, der har ført os hertil. Så... skål.
Hæv jeres små sprutposer.
For rummet!
-Okay, tillykke. -Tillykke.
Godt gjort.
For rummet...
Country Smokehouse! En rigtig mand, har brug for rigtig mad.
Som Country Smokehouse kielbasa. Country Smokehouse!
Hallo.
Hallo?
Der findes ikke en bedre måde at takke svigefar for jagtrejsen på,-
-end med en gavekurv fra Country Smokehouse.
Specialister i vildt og produkter fra nærområdet. Country Smokehouse!
Har du været her hele dagen?
Jeg har intet lavet i dag.
Alle har ret til at pjække i ny og næ.
Hver gang jeg tager af sted, sker der noget, som gør mig deprimeret.
Jeg er ligeglad med mig selv. Sådan har jeg haft det længe.
Jeg vil reparere flippermaskinen i dag.
Jeg er her for jeres skyld.
Hvad snakker jeg om? Jeg opkalder ungen efter mig, Ralph.
-Har du fikset skrotbunken? -Nej.
Jeg lavede den her fine halskæde.
Se! Jeg lavede armbånd, der matcher.
Tag dem af. Du ligner en dum baseballspiller.
Jeg har arbejdet hårdt med dem. De dulmer vist smerter.
Jeg troede, jeg havde mistet dig.
Har du fodret dine ål i dag.
Der findes et automatisk fodringssystem.
Og nu: Country Smokehouse Komedietime.
Abe Anderson, med stjernerne Harold Richards og Mary Anderson.
Mary!
-Du er sent på den. Hvad er der sket? -Pyt med det, Mary.
Hvor er min mad? Ingen men!
Vi har været gift i næsten 10 år. Jeg troede, du kendte rutinen.
Der er én ting, som en mand har brug for efter en lang arbejdsdag.
En ting, han ser frem til hele dagen.
En rigtig mand har brug for rigtig mad, når han kommer hjem fra arbejde.
Hvis der ikke står varm mad og venter på ham, når han kommer hjem,-
-så forklar mig lige, hvad der skal hjælpe ham gennem dagen?
-Er du klar, Abe? -Ja.
Jeg antager, at jeg har redegjort for mit synspunkt.
Fuglen er i ovnen sammen med kartoflerne og tærten.
Jeg ville holde den varm, eftersom du ikke kom hjem.
Du sagde, at en rigtig mand fortjener varm mad?
Så stiller jeg den i køleboksen, så den kan køle lidt af.
-Jeg er sent på den. Vi ses, skat. -Abe.
-Din jakke, Abe. -Nå ja. Farvel, skatter.
-Abe. Din hat. -Nå ja.
-Farvel, søde. -Abe.
-Det er lørdag. Du har fri. -Nå ja.
Du kan vist huske morgenmad, frokost og aftensmad.
-Jeg skal handle. Vi ses om en time. -Glem ikke mælken.
Tal for dig selv. Vi ses snart, skat.
Hej, Abe!
Harold.
Se lige det her. Hukommelse hænger sammen med rigdom.
Og.
Og. Og!
Vi må arbejde med hukommelsen. Jo mere vi husker, desto mere har vi.
En erindringsmetode.
En erindringsmetode!
En måde at huske på.
Som: "Columbus sejlede på havet jo i fjorten-ni-nul-to".
Nej, Abe. Jeg kan ikke svømme.
Vis mig billedkortene.
Det er en honningbi!
En, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte, ni, ti.
-Hvad står der? -New York Diner.
-Brændt og vandet. -Ja. Ligesom på Monks derhjemme.
-Hvad har du på dagsordenen? -Jeg skal arbejde med bierne i dag.
-Kuben er klar til at blive høstet. -Jeg elsker rumhonning.
Rummet.
Skat.
Det var tæt på.
Systemanalyse: Kør.
-Hej, kaptajn. -Gid, det var så vel.
-Hvordan har skibet det. -Stadig på rette vej.
-Hvordan har bierne det? -Stadigt travle og summende.
-Jeg høster i morgen. -Rumhonning! Ja!
-Ved du, hvordan den fungerer? -Ja. Sådan da.
Den minder om en vandscooter. Bare i rummet.
Alle de statslige bevillinger for en stor vandscooter.
Hvor hurtigt flyver vi?
Fartanalyse
Alt under 530 millioner km/t ville gøre mig bekymret.
-Det er hurtigt. -Hurtigere end min Cuda 69.
Man kunne tro, at du ville få nok af knapper og lamper i rummet derinde.
Nej. Ingen high score. Pokkers.
Du distraherede mig.
Syv millioner...425...600.
-Din tur. -Nej, ikke i aften.
Du taber? Jeg vinder.
Standardudstyr.
Jeg antager, at Ralph Cramden også er standardudstyr.
Vi høster i dag. Årets høst vil få os gennem vinteren.
Rumhonning. Jeg må ned i lastrummet efter mere brød.
Q: Tilbehør til honning udover brød. System: Ukendt.
Q: Kylling.
Okay. Det var let.
Man skulle tro, det var en videnskab.
Hvad fanden?
Harold.
Harold!
Abe, jeg kommer!
Harold, se lige her!
-Helt ærligt, Abe. -Jeg har aldrig haft skæg.
Jeg forventede ikke at se dig heroppe.
Jeg bryder mig ikke om...at...være her.
Vent.
Hvis du er her...og jeg er her.
Hvem flyver så skibet?
-Det skulle have været sjovt. -Det var sjovt.
Jeg forstår ikke, hvordan du kan holde ud at være her hver dag.
Det er ikke så slemt. Jeg sidder bare og kigger på stjernerne og planeterne.
Jeg ser ikke tomhed.
Det er som om, vi er flipperkuglen og flyver forbi alle forhindringerne.
Jeg synes, det er smukt.
Ikke som min kone.
Hvorfor tog du med på missionen?
-Mit land bad mig om det. -Det er et stort offer.
Min familie fik en stor skattelettelse. Jeg kunne ikke sige nej.
-Og dig? -Videnskaben bad mig om det.
-Hvad findes der derude? -Mere end nogen havde forventet.
Der kan findes andre virkeligheder derude.
Et helt anderledes univers.
-Pas på, du vil ikke tilte. -Jeg er ustoppelig lige nu.
-Fordømt. -Fordømt?
9.989.423.
Du smadrede næsten maskinen.
Nogen mænd har brug for tunge hamre. Giv mig et flipperspil.
-Hvor er den, doktor? -Rumhonningen.
Nogen mænd har brug for flipperspil. Giv mig rumhonning.
-Vil du have noget? -Nej tak.
Jeg har spist rigeligt i dag. Jeg kan mærke mine tænder rådne.
-Fik du nedsat skatten for at være her? -Min familie gjorde.
-Det gjorde du ikke? -Nej. Ingen nævnte noget om skat.
-Du er her virkelig for videnskaben? -Ja.
-Hvordan kunne du forlade det? -Hun forlod mig.
Og jeg ville så langt væk som muligt.
Tiden læger alle sår.
Jeg vil prøve at træne bierne.
Som "rul rundt"? "Sit"?
Jeg tror, det bliver ligesom med brevduer.
Er du vågen?
Du, Harold.
Jeg har en ny slags bonus.
-Rør ikke bordet! -Undskyld.
Ingen forhindringer. Koncentrer dig. Hold vejret!
-Mine fingrer kramper. -Hold dig på målet.
-Hvorfor siger den sådan? -Måske har jeg smadret den.
Det håber jeg ikke.
Kan du høre biplyden?
System: Alarmsekvens.
System: Laboratoriet//Tank B: Population mindskes.
Doktor!
Der er noget galt med bitanken.
Bierne er døde.
Du, Harold.
Harold.
-Ja, min ven. -Er du vågen?
-Ja. -Det er jeg også.
-Er der noget galt? -Jeg ved ikke rigtig.
-Er det bierne igen? -Nej, de stortrives nu.
Jeg kan bare ikke sove.
Jeg sov dårligt som barn.
Militærbaser er altid...vågne.
Min mor sagde, at jeg skulle tænke på noget, som gjorde mig glad.
Fokuser på at slappe af, så glider du direkte ind i en drøm.
-Okay, jeg prøver. -Godnat, Abe.
Det er det her, som holder mig vågen.
Min kone.
Det her var før, vi blev gift. Vi havde det skønt, Harold.
-Hvad skete der, da I var blevet gift? -Jeg ved det ikke.
Ved du, hvad jeg mener?
Jeg husker ikke det hele, men hun lavede middag en aften.
Hendes signaturret. Kikærter og ris-
-og grønsager eller noget. Kogt i soya og cayennepeber.
-Lyder...interessant. -Det var ret godt.
Jeg elskede det. Det var så sødt, den måde hun gjorde den til sin egen på.
Den eneste ret, hun lavede.
Vi lavede mad og jokede. Hun holdt pause et øjeblik.
Hun spurgte, om jeg syntes, at jeg var sjovere end hende.
Selvfølgelig var jeg det, så det sagde jeg til hende.
Hun så helt fortørnet ud.
Jeg forstår det stadig ikke. Hun kan være den kloge og smukke.
-Hvorfor må jeg ikke være den sjove? -Du er i hvert fald ikke den smukke.
Jeg ved, at jeg var den sjove-
-for i løbet af vores forhold begyndte hendes sans for humor at ligne min.
Det var derfor, jeg vidste, at hun elskede mig.
Jeg ville ønske, jeg kunne vende tilbage til dig.
Du, Abe...
Hvorfor har du et bundt billeder, der ligner mig, i din notesbog?
Det er dig.
Men du er ikke død endnu. Det er et godt tegn.
Endnu?
Jeg forklarer det senere. Vil du give mig tegningerne?
-Hvad laver du? -Jeg forsøger at gennemskue det her.
-Kom ned derfra! -Hvis du giver mig tegningerne...
-...skal jeg nok forklare. -Abe! Kom ned! Gør det ikke!
-Jeg tror, det er den grønne! -Giv så slip!
-Slip! -Nej!
Vil du slå mig ihjel? Der findes 30 tegninger af mig som død i den bog.
-Forklar. -Jeg skal bruge den!
-Nej! Ikke før du forklarer! -Det er kompliceret.
-Hvorfor tegner du mig som død? -Det er billeder, fra da du døde.
Hvad snakker du om?
Jeg husker ting og tegner dem, eller også tegner jeg dem og husker ting.
Det giver ingen mening.
Protokollen forklarer procedurerne for, når du bliver sindssyg.
Det begyndte med bierne.
Jeg begyndte at tegne dem. Hundredvis af skitser.
Så begyndte jeg at tegne dem døde. Og så døde de.
-Ålene? -Ja. Men jeg forstår det ikke.
-Du havde et syn, hvor de dræbte mig? -Nej, det er fragmenterede minder.
Tegningerne er et katalog over dem.
Jeg tegner uden at tænke over det og kigger på en skitse og prøver at huske.
-Så hvad vil jeg sige nu? -Det ved jeg ikke. Jeg husker.
Alt det her skete. Vil ske. Sker.
Jeg er ikke sikker på, at det kun sker for os.
Så...ålene slår mig ihjel.
Harold, vent!
-Er det her, jeg skal dø? -Jeg ved det ikke.
-Det er ikke videnskab. -Du er videnskabsmand.
-Hvilken slags videnskabsmand er du? -Havbiolog.
Men jeg ved ikke, om jeg har ret.
Så du ville klippe kablerne over på baggrund af en indskydelse?
Tanken lækker måske, og jeg glider i vandet?
Jeg ved det ikke. Måske dør du slet ikke.
Måske er det det, der ændrer sig.
Hvis du bladrer forbi din død, så begyndte jeg at tegne alle de her...
-...hvide revner på sort baggrund. -Måske drukner jeg.
Jeg har ingen anelse om, hvad det betyder. Men for et par dage siden...
-...tegnede jeg hatten her. -Hvordan skulle jeg falde i tanken?
Jeg har ingen anelse om, hvad det betyder.
Jeg stikker min hånd herned. Har de strøm nok til at dræbe et menneske?
-Hold så op! -Er det sådan, jeg dør?
Husker du noget? Jeg dør ikke.
Fordømt.
Hvad er der derude?
For pokker, Harold.
Hvad?
Jeg tror, jeg har set den her.
-Du var væk et stykke tid. -Jeg stoppede ved loppemarkedet.
-Jeg kan lide din hat. -Jeg købte den til dig.
-Den er for lille. -Nej, den er sød til dig.
Skat, den hviler bare oven på mit hoved.
Den passer dig perfekt. Og du ser godt ud med den på.
Tak.
Jeg tager den.
Jeg kommer tilbage og hjælper dig.
-Hallo? -Bi. Grøn. Ål.
-Undskyld? -Bi. Grøn. Ål.
Det var uheldigt. Søster Walters, marker det som en fejl.
-Dr. Withersford. -Hvordan har du det?
Jeg er okay. Hør her, jeg bliver nødt til...
Dr. Anderson, jeg beklager, men stillingen du søgte er besat.
Jeg beklager dybt.
Tak for opkaldet.
Vi må standse. Vi må holde op med at bevæge os fremad.
-Hvordan? -Aner det ikke.
Kan du huske, hvilken du skal klippe over?
-Jeg tror, det er den røde. -Hvad gør den?
Jeg kan ikke huske det.
Rød. Det er den røde.
Måske var det den grønne.